КОНЦЕПЦІЇ ВНУТРІШНЬООСОБИСТІСНОГО КОНФЛІКТУ - Герасімова, Наталія Євгенівна (Вісник Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького. Серія: "Педагогічні науки", 2017)
Стаття присвячена вивченню внутрішньоособистісних конфліктів класиками зарубіжної психології. Аналіз існуючих концепцій показує неоднозначність поглядів на це явище. Їхньою характерною рисою є те, що проблема внутрішньоособистісного конфлікту в основному вирішується в контексті розуміння особистості, яке сформулювалося в рамках тої чи іншої психологічної школи. Розуміння сутності внутрішньоособистісного конфлікту серед психологів є різним, залежне від певних наукових шкіл, сформованих на теренах: психоаналізу, біхевіоризму, гештальтпсихології, когнітивної психології, гуманістичної психології, екзістенціалістичної психології, інтеракціоністичної психології. Внутрішньоособистісний конфлікт, незадоволення собою – важливий елемент якісного «стрибка» особистості в своєму розвитку, це необхідний атрибут її життєутвердження. Це також показник наявної розвиненої структури особистості, достатньо високого рівня розвитку світоглядної системи цінностей, орієнтирів, почуттів. У теоретичних концепціях психологів, що належать до розмаїття психологічних шкіл, усе ж можна виділити деякі загальні положення. Їх можна плідно використовувати при створенні теоретичної моделі внутрішньоособистісних конфліктів студентів. Рефлексуючи власні думки, дії, бажання, особистість отримує можливість перетворити конфліктні, деструктивні, ірраціональні сили в природі людини на нові форми своєї активності, регулювати свої реакції, збагачувати свій духовний, емоційно-почуттєвий світ.