АКТУАЛЬНІСТЬ ІДЕЙ ГРИГОРІЯ СКОВОРОДИ ЩОДО СІМЕЙНОГО ВИХОВАННЯ У КОНЦЕПЦІЇ НОВОЇ УКРАЇНСЬКОЇ ШКОЛИ - ВОВКОЧИН, Людмила Юріївна; ЗАХАРЕНКО, Сергій Олександрович (Вісник Черкаського національного університету імені Богдана Хмельницького. Серія: "Педагогічні науки", 2020)
У статті вмотивовується важливість та особливості виховання у сім’ї сучасної молоді. Нині в суспільстві, що розвивається надшвид-кими темпами, важливо зберегти цінності, які передаються з покоління в покоління, вироблені протягом багатьох століть існування людства та які дають змогу залишатися людьми. Одні-єю з таких цінностей була і залишається сім’я. Сімейне виховання покликане формувати в людині Людину, наповнювати світ дитини по-чуттями любові, поваги, патріотизму, гіднос-ті, честі тощо. Григорій Сковорода (1722–1794) – один із про-гресивних творців теорії виховання – утвер-джував думку про неможливість замінити сім’ю як першопочаток формування особисто-сті, закладання в її свідомості ціннісних жит-тєвих орієнтацій та поведінки. Біографія і тво-рчість філософа-гуманіста досліджена видат-ними істориками, літературознавцями, філо-софами. О. Хашдеу, Густав Гес де Кальве, Іван Вернет, М. Костомаров у своїх працях різнобіч-но та глибинно охарактеризували самого Г. Сковороду як особистість, ученого, просвіт-ника. Проаналізувавши творчу спадщину філосо-фа, ми виокремили такі системні погляди на виховання дитини в сім’ї, зокрема на обов’язки батьків щодо своїх дітей. По-перше, філософ наголошував на ролі батьків, вимагаючи від них серйозного ставлення до народження дітей, усвідомлення своєї відповідальності перед май-бутньою дитиною і суспільством. Він ставить здоров`я дитини, її фізичний і розумовий стан у пряму залежність від фізичного і розумового стану та поведінки батьків. Другий батьківський обов`язок – мати в собі чесноти. Адже від того, як вони виховані, що і як вони роблять, залежить майбутнє дитини. Приклад є найдієвішим методом виховання. І, по-третє, почесний обов’язок батьків – ви-ховання. Якщо батьки відмовляються від вихо-вання власних дітей, кажучи, що їх справа лише народити й прогодувати, а для виховання й навчання є школи або спеціально найняті люди, то від такого ставлення до свого обов`язку, на думку Г. Сковороди, деформується інститут батьківства і сім`ї загалом. Провідною ідеєю творів мислителя є та, що саме батьки можуть своєчасно помітити при-родні нахили дитини. Причому, щоб вони не заважали природі, а навпаки, допомагали їй звільняти дорогу для розвитку природних здіб-ностей у дитини. Він вважав, що, лише сприя-ючи культивуванню вільнолюбства, сили, ро-зуму, благородства, можна виховати гармоній-но всебічно розвинену особистість. Г. Сковорода підкреслює, що саме формування людини шляхом виховання є другим її наро-дженням. Звичайно всім батькам приємно бачити сво-їх дітей і гуманними, і розумними, і освіченими, і чесними, і щедрими, і задоволеними своїм життям, тобто щасливими. Г. Сковорода на-гадує в своїх творах, що щастя дітей залежить певною мірою від батьків: від того, якими їх батьки народять, які і як будуть сформовані риси характеру, і від того, яку професію батьки допоможуть їм обрати, по якому шляхові в житті спрямують їх.